Într-o lume de supereroi,
sunt 2 care stau deasupra tuturor :
Comandantul și Jetstream.
Puterea lui uriașa îl face aproape indestructibil.
Ea are puterea unui zbor supersonic
și este și maestra a artelor marțiale.
Ziua, trăiesc ca Steve și Josie Stronghold,
unii din cei mai buni agenți imobiliari din metropola Maxville.
Dar, oricând îi cheamă datoria, ei sunt Comandantul și Jetstream.
Eu, îi strig altfel :
Mama și Tata. Eu sunt cel din mijloc.
Voi vă uitați la ei și vedeți apărătorii lumii.
Tot ce văd eu este tata purtând colanți.
Să nu mă înțelegeți greșit. Este mistol să ai părinți supereroi,
ca atunci când mama ia câte ceva în drumul ei către casă.
Pe de altă parte, trăind după numele familiei
înseamnă că ar trebui să salvez lumea cândva.
Gata.
Am doar o mică problemă.
Haide.
- Exact ceea ce vroiam să auzim.
Era Bert Timmerman
și își cumpără o proprietate în Pine Terrace.
Fără să întrebe. În eventualitate.
- Dragă, știu că vânzarea proprietăților este doar acoperirea noastră,
dar cred că suntem aproape să câștigăm excursia aia în Hawaii.
- Nu am mai fost în Hawaii de când regele Kamehamayhem a făcut să erupă vulcanul.
Gândește-te, Josie : Tu, eu, pe plajă,
fără vulcani care rup.
Pot să simt deja cum nisipul îmi atinge piciorul.
- Will o să coboare în câteva minute.
- Este prima lui zi de școală. Unde e ?
Will ?
Haide, prietene. Să ne mișcăm !
-200 !
Tata, vroiam doar să fac câteva exerciții înainte de școală.
- Greutăți mici, repetări dese ?
Bine gândit. Nu vreau să-ți cresc numărul.
- Nu, fac multe de fiecare dată.
- Ziua cea mare ?
Will ?
Vreau doar să știi ce mândru sunt
ca o să urmezi liceul meu
și ca într-o zi o să-mi urmezi în afacerea familiei.
- Vânzări imobiliare ?
- Corect.
Vânzări imobiliare.
Încă ceva serios, fiule,
Știu că fiecare copil crede că tatăl sau este invincibil
și aproape sunt, dar cine știe ?
Poate că data viitoare când lovesc un meteor pe punctul de a lovi pământul,
Eu voi fi cel care se va sfărâma într-un milion de bucăți.
Cred că ceea ce încerc să-ți spun, Will,
este că este bine să știu că orice mi s-ar întâmpla,
vei fi prin preajmă să salvezi lumea.
- De abia aștept. - Și noi.
- Bună dimineața d-nă. Stronghold. - Bună dimineața.
- Am observat că aveți lucruri reciclabile în gunoi.
Mi-am permis să le mut eu pentru dvs.
- Mulțumesc, Layla. Îți este foame ?
Am ouă, șunca.
- Nu, mulțumesc. Știi că mama poate comunica cu animalele ?
Se pare că nu le place să fie mâncate.
- Dar suc ? - Minunat.
Este aproape gata. Bună, Layla.
- Bună dimineața, Comandante. - Comandante ?
Oh. Mulțumesc, Layla.
- Nu îmi vine să cred că tu și Will începeți liceul.
Parcă ieri înotați goi în piscină.
- Mama ! Buna, Layla.
Mulțumesc.
- Josie, este... celălalt.
Spune.
Înțeleg.
Mulțumesc d-le Primar.
Sunt probleme în oraș.
Mari probleme. În oraș.
- Oh, la naiba, vroiam să-l văd pe Will în autobuz.
Îmi amintesc prima lui zi la grădiniță. Nu vroia să îmi dea drumul la picior.
- Mama !
- Josie.
Will... să ții minte.
Mulți dintre copiii din liceul Sky
au numai un părinte supererou, nu doi,
așa ca ia-i ușurel ? Să nu te dai mare.
- Tata. Nu te îngrijora. Voi ascunde asta.
- D-na. Rivera ? Josie Stronghold.
O să trebuiască să reprogramăm vizionarea acelei case.
Minunat.
- Steve ! - Trebuie să plec !
... știrile despre situația din oraș.
Să vedem imagini din elicopterul 5 al știrilor.
Răul a lovit azi-dimineață.
Iată un indiciu. Dacă călătoriți spre est pe autostrada 115,
gândiți-vă la o ruta alternativa.
Țineți-vă bine. Tocmai am aflat. Comandantul și Jetstream sunt pe drum.
- Ești sigur că va fi bine ? Dacă își uita mâncarea ?
- Josie, Josie, va trebui să nu mai dădăcești copilul.
- Ai dreptate, ai dreptate.
- Stânga. Stânga !
- Înconjoară-l ! - Mă ocup acum.
- Eliberare ! - Lansare !
Și robotul cade !
Cu curaj ia un suvenir dintr-o altă bătălie câștigată.
Ce echipă !
Comandantul și Jetstream.
Cum vă simțiți să salvați lumea din nou ?
- Ce ne-am face fără ei ? - Sunt buni.
- Știu că este prima noastră zi,
dar deja aștept să termin liceul și să încep să salvez omenirea.
Și lumea animalelor.
- Și pădurile. - Bineînțeles.
- Bună copii. - Bună, d-nă. Kibbitch.
- Simt ceva foarte bun anul ăsta.
- Da. Ar trebui să fie minunat.
- Bună dimineața ! - Bună dimineața.
Este autobuzul spre liceul Sky ?
- Sunteți nebuni ?
Vreți ca fiecare ticălos din vecinătate să știe că suntem aici ?
- Nu, nu. Ne pare rău.
- Cum te numești, bobocule ?
-Will Stronghold.
Fiul Comandantului și al lui Jetstream ?
Toată lumea ! Este Will Stronghold ! Fiul Comandantului și al lui Jetstream !
Eu sunt Ron Wilson, Șoferul liceului Sky.
Dacă pot să-ți fac călătoria mai confortabilă, spune-mi. Voi doi ! Sus !
Scaunul din spatele lui Ron Wilson îi aparține lui Will Stronghold.
- Va fi o onoare.
- Este în regulă. Nu trebuie.
- Nu, vreau eu. Ești a treia generație, omule.
Magenta, ridică-te.
- De ce ? Are nevoie doar de un scaun. - Ca să stea împreună cu prietena lui.
- Layla ? Nu, este doar o amică.
- Da, așa e.
Este ca un frate.
- Oh, în cazul ăsta, bună. Eu sunt Larry.
- Bună, Will. Ce ai mai făcut ? Bună, Layla.
Ce ai mai făcut ? Cum ți-ai petrecut vara ?
- Să fiu sincer, a fost tare, omule.
T-U-P-H. Am transpirat serios.
Tata zicea : "Zach,
Am avut puteri înainte să mă bărbieresc."
Și iată-mă, tipule, la jumătatea lui august
și nimic.
- Oh, deci tu... nu ai puterile lor.
- Crezi ca mai apăream azi dacă era așa ?
Nu. Nu, nu.
M-am trezit acum câteva zile
și... bam !
- E minunat. Deci, ce este ?
- Va trebui să aștepți să vezi la fel ca toată lumea.
Dar este grozav, omule. Este grozav !
Haide, de parcă tu ți-ai arătat puterile în fața noastră.
- Scuze !
Bună dimineața !
Ăștia sunt toți.
Următoarea oprire, liceul Sky !
- Unde suntem ?
- Țineți-vă bine acolo în spate !
Ieșim de pe drum.
Pornim !
Boboci.
Iată-l. Liceul Sky.
Suntem ținuți sus de ultimul motor antigravitațional.
Este în continuă mișcare ca o precauție împotriva celor
care ar putea avea planuri rele,
Locul lui este cunoscut doar de câțiva indivizi calificați
ca mine, Ron Wilson, șofer.
Lin și ușor.
Scuze !
Un sfat,
nu pierdeți autobuzul, pentru că nu așteaptă pe nimeni.
Cu excepția ta, Will Stronghold !
Dacă întârzii vreodată, ajungi prea devreme, sau doar vrei să vorbești
dă-mi un telefon. - Mulțumesc, Ron.
- Serios.
- Fata care îngheață ! - Salut, boboci, nu fiți timizi
Bine ați venit voi cei noi la liceul Sky !
Juniori, seniori și voi ceilalți
Ne-am întors la scoala Sky e cel mai bun !
Gata, unu, doi, trei.
Suntem numărul unu !
- Liceul Sky ! Suntem... - O urăsc pe fata aia.
- Haide să-i ocolim în viteză, bine ?
Hei, bobocilor !
Fiți atenți, vă rog.
- Eu sunt Lash. El este Speed.
Ca reprezentanți ai comitetului de primire al liceului Sky...
O să fim fericiți să strângem acei 15$ taxa de fiecare elev.
- Nu scria nimic despre taxa de elev nou în broșură.
- Bine, băieți. Foarte amuzant. O să preiau eu de aici.
Salut pe toată lumea. Eu sunt Gwen Grayson,
Președinta corpului de elevi.
Știu că vă va place aici la liceul Sky.
Mie îmi place. Am trăit cea mai mare experiență
dar sunt câteva reguli pe care aș vrea să le cunoașteți.
Prima...
Dacă vă veți aduce aminte de aceste reguli simple,
Vă promit că nu veți cădea de pe marginea școlii.
Urmați-mă înăuntru ca să vă orientați.
- Reguli ? Ce reguli ? - Nu ai fost atent ?
- Bună dimineața. Eu sunt Directoarea Powers.
Din partea liceului și al angajaților,
bine ați venit la liceul Sky.
- Daa !
- În câteva minute veți trece prin "Aranjarea dupa puteri"
și călătoria voastră eroică va începe.
-"Aranjarea puterilor" ? - Suna fascist.
-Aranjarea puterilor: este cum decid unde te duci.
- Pe calea eroilor sau a învinșilor.
- Exista o cale a învinșilor ?
- Cred că termenul preferat este "Ajutorul eroilor."
- Pentru acum, vă urez noroc. Să lăsăm aventura să înceapă.
Feriți-vă de comete !
- În regulă, ascultați.
Eu sunt antrenorul Boomer.
Poate mă știți că "Sonic Boom."
Poate nu.
Iată cum va avea loc aranjarea dupa puteri.
Veți pași sus aici și îmi veți arăta puterile.
Și, da, veți face asta în fata întregii clase.
Eu voi decide unde veți fi încredințați.
Eroi său înlăturați.
Acum, în fiecare an sunt câțiva elevi
sau, cum le spunem noi, "bebeluși plângăcioși"
care găsesc de cuviință să întrebe
și să se plângă despre locul lor.
Deci, să fim înțeleși. Cuvântul meu este lege.
Decizia mea este finală,
ca să nu existe bebeluși plângăcioși.
Ne-am înțeles ?
Am spus, ne-am înțeles ?!
Da, antrenor Boomer !
E timpul să începem !
Tu ! Cum te numești ?
- L-L-Larry.
- Micuțul Larry.
Urcă aici.
- Ce va demonstra dacă îl umilește în fața tuturor ? Nu este corect.
- Dacă viața ar fi deodată corecta,
Mă îndoiesc că s-ar întâmpla în liceul ăsta.
- Mașina !
Marele Larry. Erou !
- Este bun. Dar eu sunt mai bun.
- Am spus eu că ești următorul ?
- Mă numesc Zach, antrenor Boomer.
Încearcă să nu scapi hârtiile.
- Când vrei tu, superstarule.
- Deja o fac. - Ce faci ?
- Strălucesc. - Nu cred asta.
- Este mai ușor să se vadă într-o cameră întunecată.
- Dacă stingem luminile alea, vă puneți mâinile la ochi și vă uitați de foarte aproape...
- Inlaturat! - Sunteți sigur că nu vreți să...
- Inlaturat !
Tu ! Treci în față !
- Lăsați-mă să încep prin a spune
ce onoare este să... - Asta este puterea ta ? Să pupi funduri ?
- Foarte amuzant, d-le. Am auzit că aveți un simț ciudat al...
- Taci din gură și arată-ți puterile. - Imediat, d-le.
- Este impresionant
pentru circ poate ! Inlaturat !
Erou !
Inla...turat !
Super scuipat ?
Inlaturati.
Scuipat acid ?
Erou !
Și încă unul arătos.
Pleacă de aici, cap de nucă !
Fetița în violet. Haide.
- Care este talentul tău ? - Îmi schimb forma.
Bine. Schimbați-o.
- Un porc de guineea ? - Da.
- Nici măcar o turmă de porci de guineea ?
- Nu.
- Alături.
- Mușcă-mă... - Tu. Copilul floare. Haide.
- Sunt de părere să-mi folosesc puterile doar când situația o cere.
- Ai noroc.
Asta este situația și ți-o cer eu.
- Dar să particip la acest test ar fi să sprijin un sistem defect.
Toată treaba asta cu erou-inlaturat servește numai la...
- Lasă-mă să văd dacă am înțeles.
Refuzi să-ți arăți puterile ? - Este mai complicat.
- Inlaturat !
Vom relua imediat după prânz,
începând cu tine.
- Asta nu e mișto.
Îți spun eu, Boomer va regreta că m-a dat alături.
În regulă ? Într-o zi va fi întuneric,
va fi singur, mergând către mașină lui.
Îi vor cădea cheile și eu nu voi străluci să-l ajut să și le găsească.
- Ai vreo problemă cu mine ?
- Nu. - Nu ce ?
- Nu, d-le. Nu, d-le ! Nu, d-le !
- Mă joc cu tine, "inlaturatule".
- Nu ai voie să-ți folosești puterile în afara sălii de sport !
Cantina cere celor înlăturați să nu mai comande sandwich-uri de eroi.
- Sunt eu nebun sau tipul ăla se uita la mine ?
- Tipule. - Ce ?
- Ăla e Warren Peace. - Ăla e Warren Peace ?
- Da. - Am auzit despre el.
Mama lui este erou și taică-su este un ticălos. Baron Battle.
- Și eu ce legătură am ?
- Tatăl tău l-a arestat pe taică-su. Patru sentințe pe viață.
- Fără să poată fi eliberat condiționat decât după cea de-a treia condamnare. - Minunat.
Prima mea zi la liceu și deja am un dușman.
Se mai uită ?
- Nu. - Nu ?
- Nu.
- Am crezut că ai spus că nu se uita.
Să vă amintiți : Nu se fumează în curtea liceului,
nu se îngheață și nici nu se da foc.
- Eu sunt...
- Will Stronghold.
- Citești mințile !
- Nu. Numele de pe etichetă.
- Corect.
Ei sunt prietenii mei. El este Zach.
- Ce mai faci ? - Și...
- Layla. Am priceput.
- Eu sunt Gwen. - Bună.
- Îmi place fusta ta. - Mulțumesc.
- Cum se desfășoară aranjarea dupa puteri ? - Minunat.
- Nu sunt surprinsă.
Am nevoie de un boboc cu faima pentru comitetul de întâmpinare.
Am putea vorbi despre asta la prânz. - Mănânc prânzul.
- Ce simpatic e !
Cred că o să ne mai vedem. - Da.
- Pa. - Pa.
- Nu cred că îi place fusta cu adevărat.
- Ne mai vedem.
Și mulțumesc pentru aruncare.
- Ce mai faceți ? - Pustiul...
pare puțin deshidratat.
Ce zici de asta, Stronghold ? Vei sta cu noi anul ăsta ?
Să ne ajuți să le aducem durere inlaturatilor ?
- Suna ca... o distracție.
- Bunule om, ne mai vedem.
- Bine.
-... realitatea este ca...
- Ce vrei să spui, nu știi care este puterea ta ?
- Pai...
- M-am prins. Te joci cu antrenorul.
Exact ca taică-tu ! Mașina !
- A fost cât pe ce !
- Ești nebun ?!
Nu am super-puteri !
- M-am prins.
Ești un zburător, ca maică-ta. De ce nu spui așa ?
Nu te mai juca. Nu stau toată ziua.
Care este puterea ta ? - Nu am vreuna.
- Stronghold.
Inla
turat !
- Îmi aduc aminte făcând asta tatălui tău când era de vârsta ta.
M-a aruncat în peretele ăla !
- Nu l-ați sunat încă, nu ?
- De parcă aș vrea să fiu eu cea care îi spune Comandantului ca fiul său nu are puteri.
Să ne uitam puțin la piept.
Nu pare să fie nimic rupt.
- Cu excepția mea. Nu am puteri.
- Păi,
poate dintr-o greșeală apar mai târziu.
Ai putea avea una din ele sau amândouă.
Zborul mamei tale sau super-puterile tatălui tău.
- Dar când ?
- Copiii care sunt mușcați de insecte radioactive
sau care cad într-o cadă cu deșeuri toxice,
încep să-și arate puterile de regulă a doua zi. Sau... mor.
Uite.
Dar copiii care își moștenesc puterea
este imposibil de zis.
- Dar voi avea puteri, nu ?
- Mulți înlăturați
sunt urmașii unui super-parinte
și a unuia normal.
Dar sunt cazuri, rare,
despre care s-a auzit,
când copilul a doi părinți cu super-puteri,
nu dobândește
vreo... putere
deloc.
- Sunt ?
Ca cine ?
- Păi, știu numai unul. Ron Wilson, șoferul autobuzului.
Iată-l.
Privește-l.
- O baie victoriană cu modelul regal original ?
Bineînțeles că am vrea să o vedem. Cum e...
Când îl informam pe președinte despre ticăloșii infiltrați în IRS ?
- Președintele... va fi luni.
- Marți ? Grozav.
Nu, eu îți mulțumesc, Linda.
Dragă, cina e aproape gata. Poți să nu te mai joci cu ochii robotului
și să mă ajuți să pun masa ? - Bineînțeles.
Uite-l, a venit ! - Bună.
- Omul zilei ! - Cum a fost ?
- Tata, trebuie să vorbim.
- Vrei să spui o discuție ca de la erou la erou ?
Cred că știu locul potrivit. Haide.
- Dragă ?
- Deci, tata... - Nu este ăsta locul, Will.
Acesta
este locul.
- Nu-mi vine să cred ! Camera ta secretă de lucru ?
- Știi, nu voi uita niciodată prima mea zi la liceul High.
Bunicul tău într-un final a avut destulă încredere în mine încât
mi-a dat cheia de la camera lui secretă de lucru.
Desigur, în zilele alea, încă foloseam cheia.
Spune fiule.
Deja ți-am adăugat datele biometrice în dimineața asta.
Will, încă ceva.
Bineînțeles, nu poți niciodată
să aduci pe cineva în camera secretă de lucru.
De aceea îi spune camera secretă de lucru.
- Nu voi face asta niciodată.
- Haide, încearcă.
- Asta este al meu, Will.
- Îl poți folosi pe al mamei. - Îmi pare rău.
Nu se poate !
Ai o masă de biliard ?
- Dar de aparatul ăla ce zici ?
- Omule... - Haide să vedem. De unde încep ?
Nu știu. Aici sunt lucrurile mamei.
Echipament științific, diverse chestii, etajera.
Will ? Și aici...
Tate marile noastre bătălii.
Cele mai bune momente.
Capul lui Ticranium.
Prototipul robotului insecta.
Și aici este... - Un pacificator.
Aceea a fost o zi măreață, Will.
Prima dată când mama ta și cu mine ne-am aliat să luptăm împotriva răufăcătorilor.
De cum a trecut prin fereastră, am știut că ea este potrivită pentru mine.
Îmi doresc să ne fi văzut. Eram fantastici.
A luat o armă și eu am luat pacificatorul.
Și asta este cel mai prețios lucru pe care îl am.
- Este uimitor. - Da.
- Ce face ? - Nu am idee.
Cam asta este. Sunt toate aici jos.
Povestea noastră, a mamei tale și a mea,
tăbăcind funduri și având porecle.
Dar acum este timpul
pentru un nou capitol în poveste.
Noi trei, luptând împotriva crimei
umăr lângă umăr... lângă umăr.
Acum, despre ce vroiai să îmi vorbești ?
- Ca o să te bat de nu te vezi la biliard.
- Ramane de văzut ! - Bine.
- Alegeți-vă arma, d-le. Voi sparge eu bilele.
- Asta e. - Ai făcut bine.
- Ai avut dreptate.
L-a luat acasă.
Are mândria de mărimea unui robot uriaș.
Unchiule ! Unchiule !
- Hei, Layla. - Bună.
Unde ai fost după școală ? Am fost îngrijorată.
- Am rămas ceva timp în cabinetul medical.
Și noutățile sunt din ce în ce mai bune.
Se pare că nu voi avea vreodată puteri.
- Tatăl tău cum a primit vestea ?
- Ce era să fac ? Mi-a arătat camera lui secretă de lucru.
- Va trebui să le spui.
- Părinții mei sunt cei mai mari super-eroi de pe planeta.
Toată lumea așteaptă lucruri minunate de la mine.
- Ești minunat.
- Mulțumesc.
- Bine, ești un înlăturat.
Nu este sfârșitul lumii.
Când viata îți dă lămâi...
- Faci suc de mere ?
- Nu pot face lămâi. Nu știu de ce.
- Da, dar vezi,
tu ai o putere fantastică. Ai fi putut fi erou ușor.
- Nu prea mă interesează.
- Dar de ce ai ales să fi un înlăturat ?
- Pentru că cred că toată treaba asta este o prostie.
Să împartă oamenii în grupuri așa. Adică,
ce e asta ? - Liceul ?
- Măr ?
- Mulțumesc.
- Bună dimineața, clasă.
Bine ați venit la Ajutoarele Eroilor.
Eu mă numesc
American Boy !
Firește, în zilele noastre...
Mă numesc doar d-ul. Boy.
Anul ăsta voi avea onoarea
să ajut pe fiecare dintre voi să devină
cel mai bun ajutor de erou care puteți fi.
Fără ajutoare,
nu ar fi nici un erou.
Bine, probabil vor fi eroi,
dar vor fi foarte singuri.
Eroi singuri într-adevăr. Și...
Da ?
- Da...
când ne alegem numele și costumele ?
Pentru că vreau să-mi spun "Zach Attack."
- Păi, nu vă veți alege.
În ziua când veți absolvi veți fi repartizați, unui erou
și el ori ea va...
decide cum vă vor striga și ce veți îmbrăca.
Cred că mai mult ca să se evite culorile strălucitoare.
De aceea, când am fost repartizat
Comandantului, roșu, alb și albastru au fost culorile,
care pentru mine s-au potrivit, deoarece
după cum vedeți, albastru îmi evidențiază ochii !
Este foarte dramatic...
- Scuzați-mă. Nu știam că ați lucrat pentru Comandant.
Am lucrat cu Comandantul.
Am fost o echipă.
D-ul... D-ul... Stronghold !
Stronghold.
Ești fiul lui Steve ?
- Da.
- Nu ți-a spus nimic despre mine ?
- Nu cred...
- Logic.
Este perfect logic, deoarece Comandantul
nu are timp de pierdut căutând prin albume.
Așa că mi-am făcut timp să fac eu un album.
Nu, Comandantul trebuie să fie acolo să salveze lumea !
Cu mama ta. Mama ta.
Ea a menționat vreodată ceva despre mine ?
Cade !
- Uitați-vă. Strălucește.
- V-am spus eu.
- Salutări.
O mică eroare în laboratorul științific.
Nu trebuie să intrați în panică, doar dacă sunteți un organism unicelular.
- D-le. Medulla,
noi ca ajutoare de eroi suntem antrenați să nu intrăm niciodată în panică.
Greșeala mea.
- O să aduc asistenta, dacă nu este rănită.
- Schimbare... și hai !
Acum voi. Hai !
Hai !
Du-te înapoi.
- Bine, numărul unu.
"Un zombi radioactiv se îndreaptă către eroul vostru.
Îi înmânați : A) arbaleta sa de argint;
B) o țepușă de lemn; C)...
- E o prostie, omule.
Țin arbaleta. De ce nu pot trage eu ?
- Pentru că suntem ajutoare de eroi.
Și dacă un erou cere o arbaletă,
i-o înmânezi lui. - Sau ei.
- Apropo, Zach, nu poți omorî un zombi.
Îl poți doar omori din nou.
- Sau "o poți". - Dacă sunteți toți aici,
cine este acolo salvând lumea ?
- Tata. De ce ești așa devreme acasă ?
- După ce am oprit căderea stadionului "Superdome",
M-am uitat la meci și m-am gândit,
"A trecut ceva vreme de când Will și cu mine nu am mai aruncat cu mingea"
M-am gândit să mă grăbesc acasă, dar văd că tu și cu Layla
v-ați făcut deja noi prieteni.
- Este o onoare să vă cunosc, d-le.
- Cum te numești, care este puterea ta ? - Sunt Ethan, mă topesc.
- Bine.
- Zach. Strălucesc. - Înțeleg.
- Magenta. Îmi schimb forma.
- Îți schimbi forma ! - Într-un porc de guineea.
- Foarte bine, foarte bine.
Foarte bine. Foarte bine ! Minunat.
Păi...
o să fac un sandwich cu ton și salată.
- Vrea cineva ? - Nu, nu, nu.
- Mi-a făcut plăcere să vă cunosc.
- Sunt niște copii buni, Will. - Da.
- Pot să te întreb ceva ?
Puștiul ăla... chiar strălucește ?
- Uneori.
- Băiete, au coborât ștacheta pentru super-eroi
la liceu de pe vremea mea.
- În realitate, este un înlăturat.
- Asta are logică.
- Da.
În realitate sunt toți înlăturați.
- Foarte bine pentru tine, fiule.
Un copil ca tine să pierzi vremea cu o gașcă de înlăturați.
Ca boboc ? Eu nu aveam curajul ăsta.
Îmi pot doar imagina pe bunicul tău
ce le-ar fi zis dacă veneam cu câțiva acasă.
- Știi, nu este nimic rău
în a fi un înlăturat, tata. - Nu.
Bineînțeles că nu. Și eu am avut unul.
Mi-a salvat viața o dată sau de două ori.
De mult... cum îl chema...
- Deci nu te-ar deranja
dacă eu aș fi un înlăturat.
- Pai... nu cred.
Hei, dă-mi maioneza aia de acolo.
- Asta e bine,
pentru ca... sunt.
- Ce "sunt" ? - Un înlăturat.
- Cine este ? - Eu, tata.
Tata, sunt un înlăturat, în regulă ?
Am fost sărit la aranjarea după puteri.
-"Sărit" !
Boomer.
Nu a făcut nimic măreț și acum crede
că poate face judecați despre copiii eroilor adevărați ?
Este o răzbunare, Will.
Asta este. "Sonic Boom" ?
Poate "Gym Teacher Man."
- Nu, tata ! Ce faci ?
- Sun la liceu. Noi îi plătim !
- Tată, nu. Tată !
Nu este de vina antrenorul Boomer !
Eu sunt de vină, bine ? Nu am puteri.
- Dar nu ai spus nimic niciodată...
Adică, părea că...
Că am super-puteri, ca tine ?
Dar nu am.
- Vei avea, Will !
Ești doar...
Ești doar un întârziat ! Asta este !
- Poate. Poate nu.
Dar nu îmi pasă.
Pentru ca, pe bune, adevărul este că
Sunt mândru să fiu un înlăturat.
Chiar sunt mândru să fiu ajutor de erou.
Cred că... cred că am trecut de subiectul morților.
Ce urmează ?
Ce ?
"Eroul zboară spre nord cu 300 mile pe oră pentru 15 minute.
Dușmanul lui merge către sud cu 200 mile la oră pentru 10 minute.
Presupunând că eroul vostru vede cu raze x,
În cât timp realizează că merge în direcția greșită ?"
- Tot ce am vrut pentru el a fost să salveze lumea.
Să simtă asta măcar o dată.
- Pui cam mult pe umerii unui copil de 14 ani.
- Haide, Josie !
Când aveam eu vârsta lui puteam pune un camion pe umeri.
- Iubitule, știu că ești dezamăgit.
Și eu sunt. Crezi că nu vroiam să-mi văd fiul zburând ?
- Ori să aibă super-puteri ? - Sau să zboare ?
Dar nu putem schimba ce este.
Nu fără a-l scapa într-o cadă cu deșeuri toxice.
- Steve ! - Nu, nu...
Unde am găsi o cadă cu...
- Steve ! - Doar... mă gândeam.
- Will este un copil minunat.
Nu este sfârșitul lumii. Bine.
Poate nu vom fi cei trei Stronghold,
cea mai măreață familie de super eroi care a existat vreodată.
Dar vom fi cei trei Stronghold,
cea mai unită familie care a existat vreodată.
- Ai dreptate.
Ai dreptate și poate oricând intra în afaceri imobiliare !
- Bine ați venit în...
- Haide, Ron.
Hei, uriașule. Unde îți e șapca ?
Hei, unde îți e șapca ?
- Dacă nu mă respecți pe mine, măcar respectă-mi șapca !
- Băieți, băieți, haide...
Dați-i lui Ron șapca înapoi.
- În regulă. Tu ești inlaturatul.
Dă-i tu șapca înapoi.
Ne vedem mai târziu Stronghold.
Hei, să ne întrecem sus pe scări.
- Mulțumesc, Will.
- Pentru puțin, Ron.
- Aici ! - Ocupa un scaun !
Hei, ți-am oprit o budincă !
- Hei, ce mai faceți ? - Prietene, încearcă asta.
- Îmi pare rău. - Îți va părea rău.
Hai să nu ne certăm.
- Crezi că poți face ce vrei pentru că te numești Stronghold ?
- Îmi pare rău ca tata l-a pus pe tatăl tău în închisoare, dar...
- Nimeni nu vorbește de tata.
- Și așa mai departe !
- Bătaie, bătaie, bătaie ! - D-le. Boy, faceți ceva !
- Mă ocup eu !
Directore Powers !
Direectore Powers ! Directore Powers !
Directore Powers ! Directore Powers !
- Bătaie, bătaie, bătaie !
- Repede ! Mișcă-te din calea lui !
- Unde îți sunt inlaturatii, inlaturatule ?
- Aici !
- Da.
- Lasă-i în pace !
- E puternic !
- Sunt puternic ?
- E super-puternic.
- Așa, Will !
- Acum, cine mi-a pus piedică ?
- Stronghold !
- Dacă ți-aș spune că nu este doar geamănul tău ? Este geamănul tău rau.
- Vinerea asta, ai spus ? - Medulla, câine !
- Crezi că nu pot suporta o lovitură ?
- Will !
Will ! Trage siguranța !
- Vine, omule !
- Bună.
- Nu am făcut nimic. El a început.
- Tatăl tău a început. Eu o să-i pun capăt.
- Nu mai încerca degeaba.
Camera de detenție neutralizează toate super-puterile. Stați jos.
Acum, aici la liceul Sky facem tot ce putem
să vă învățam cum să vă folosiți puterile.
Dar ce faceți cu ele... asta depinde de voi.
Fie veți fi la nivelul reputației taților voștrii, fie nu.
Este o tristă pierdere de talent. Talentul vostru.
Încercați să țineți minte de data viitoare când veți vrea să faceți ceva stupid.
- În regulă, uite.
Orice s-a întâmplat cu tații nostrii nu are de a face cu noi.
- Ce zici ?
- Spun că
dacă mă mai deranjezi, te prăjesc de viu.
- Will, s-a întâmplat ceva interesant la școală azi ?
- Pail, după cum vedeți, mi-am căpătat puterile azi !
- Da, știm. Ne-a sunat directorul.
- Bine. Uite, nu este...
așa de rău pe cât sună.
Este chiar amuzant, o poveste tare. - Aproape ai distrus cantina.
- Da, dar mamă... Acum am puteri !
- Și știi cum să le folosești înțelept ?
- În camera de lucru, acum.
William Theodore Stronghold
vino încoace !
- Nu ești supărat ?
Băiatul meu are super-puteri ! Cum să fiu supărat ?
Îmi pare rău.
- Chiar ești puternic ! - Da.
- Dacă întreabă mama ta, să îi spui că ți-am ținut un discurs revoltat și
ți-am luat jucăriile.
- Dar nu am jucării. - Ești sigur ?
- Haide. - Când ai... ?
- Ce ? - Deschide-o !
Aici. Aici. - Am priceput.
- Foarte bine. Hai să vedem.
- Băiatul are puterile părinților.
Este aproape poetic. - Ar trebui să-i zdrobim acum.
Știm că are arma. - Răbdare !
Am așteptat atât.
Când va fi timpul ne vom lua revanșa.
- Știi, timpul ar trece mai repede dacă am avea și noi o cutie cu jucării.
- Unchiule ! Unchiule ! Unchiule !
- Tipule, inlaturatul este istorie ! - Nu știu nimic despre asta.
- Nu, serios. De acum, lumea se va mai lua de noi pe riscul lor.
Ai dărâmat bariere dovedind că noi nu suntem nici eroi și nici înlăturați.
- Suntem doar oameni. Super-oameni.
- Stați jos, vă rog.
Avem mult de parcurs în dimineața asta, începând cu inițierea în atasul motocicletei.
Cu excepția dumitale d-le. Stronghold.
Vrei să-ți iei geanta și să vii aici, te rog ?
Am luat noul tău orar.
Felicitări. Ai fost transferat în clasa eroilor.
Apropo, dacă îți trebuie un ajutor de erou,
Sunt încă liber-profesionist.
- Dar ei ?
- Ne vom vedea în autobuz. - Vom lua masa împreună.
Imediat cum punem capul lui Ethan în WC.
- Ar fi bine să nu întârzii.
- Du-te acum.
- Rays !
De la razele care micșorează
până la nimicitoarele raze ucigătoare.
Acestea sunt bazele Științelor Nebune.
Da ? Mi-au spus că ai să vii.
Din nefericire, s-au ales deja partenerii de laborator.
Cred că pot să te pun cu asistentul meu.
D-șoară Grayson ? Scuzele mele.
Haide.
Haide ! Repede, repede, repede.
Piciorul ! M-ai călcat pe picior !
- Bine, cum e ?
- Perfect... dacă faci o rază de căldură.
Ar trebui să faci o rază care îngheață.
- Bine, nu am nici o idee despre ce fac.
- O tehnica îngrozitoare.
Confunzi razele cu undele ! D !
Minus ! Ți-aș da un F,
dar asta ar însemna să trebuiască să te văd și vara.
Ce avem aici ?
- Nu știu. Nu l-am făcut eu.
- Ești mult prea modest, d-le. Stronghold.
Sau poate, nu ești modest deloc.
D-șoară Grayson, în viitor,
te rog să dai voie elevilor să reușească sau să eșueze,
singuri.
- Cum ai făcut asta ?
- Sunt o tehnopata.
Pot controla tehnologia cu mintea.
- Tot ce pot face eu este să lovesc lucruri.
- Și totuși el va fi pe cutiile de cereale.
Arătați-mi justiția în asta.
D-șoara Fernandez, arătați-i vă rog d-lui. Hellman.
- A fost uimitor. - La fel și ce ai făcut tu în cantină.
- Da. Odată ce încep să îmi dea note
pentru distrugerile bunurilor școlii, voi fi bine.
- Știi, te pot ajuta cu lucrurile astea științifice.
- Da, ai face asta ?
- Aș putea fi... meditatorul tău.
- Misto.
- Băieți ! Băieți ! Aici.
- Will ? Stă cu Gwen Grayson ?
- Omul țintește sus. Trebuie să recunosc asta.
- Ne pare rău. S-a ocupat.
- E în regulă.
Cred că văd o masă liberă acolo.
Haideți, băieți.
- Fără supărare, Will.
Nu avem un program de integrare a învinșilor.
- Îmi pare rău. Penny poate fi puțin
plină de ea, uneori.
Penny...
Uneori trebuie să te comporți frumos...
- Nu vreau să stea aici. - Bine.
- Layla ! Ce mai faci ?
Hei, miroși frumos.
- Tecomaria capensis. Fraier Îndrăgostit ?
- Asculta, în legătură cu prânzul... - Ce e cu prânzul ?
- La masa, Penny a fost...
- Te rog. Nu e mare chestie. - Nu, este și...
Mă simt prost, lasă-mă să mă revanșez.
Poate diseară mergem la "Paper Lantern" ?
- Parcă nu-ți plăcea mâncarea chinezească. - Dar ție îți place.
- Paper Lantern. 8:00.
- Will !
- Nu, băieți !
Haide prietene. Încet băieți.
- Mulțumesc, Will. - În regulă.
Ești bine ?
- Da, mulțumesc. - Și Zach.
Haide.
- Nu sunt așa tari când sunt băieții mei în jur, nu-i așa ?
- Crezi că ești așa de mare și de rău, Stronghold ?
- Nu, nu cred. - Te rog ! Will te bate oricând.
Nu ai văzut ce s-a întâmplat cu Warren ?
- Ai grijă, Stronghold. Gura aia mare a ta te va băga în necazuri.
- Nu am spus nimic. - De ce să nu rezolvăm asta în P.E. ?
- Ce ? - Rămâne stabilit.
Dacă Will va bate la "Salvează cetățeanul", îi lăsați în pace pe înlăturați un an.
- Și dacă pierde, îl puteți arunca pe Ethan în WC în fiecare zi până la absolvire.
- Da ! - Rămâne stabilit.
- Așteptați băieți. Băieți, băieți. - Haide.
Haideți ! Băieți, sunteți nebuni ?!
Nici un boboc nu a câștigat la "Salvează cetățeanul"
și tipii ăștia sunt neînvinși !
- Și abia știi cum să-ți folosești puterile !
Scuze. Nu ajut deloc.
- Will, nu ai de ales.
Nu poți să-i lași să-l bage pe Ethan cu capul în WC. Nu din nou.
Asta trebuie să înceteze.
- Cinci ! Patru !
Trei ! Doi ! Unu !
- Hei, ce mai e ?!
- Ramirez ! Hamilton ! Cetățeanul vostru a fost făcut fărâme
pentru că nu l-ați putut apăra de ticăloși.
Runda următoare. Speed, Lash, vreți să fiți eroi sau ticăloși ?
- Ticăloși. - Da.
- Asta da surpriza....
Pe cine vreți să înfrângeți ?
- Bine. Pe micuțul Stronghold.
Și... să vedem...
îl alegem pe Peace !
- Vă amintiți când foloseam cetățeni reali ? - Da. Da.
- Hothead, Stronghold, voi sunteți eroii.
- Hei ! Fii concentrat la joc !
- Aveți 3 minute să vă imobilizați oponenții
și să salvați cetățeanul ! - Salvați-mă !
- Gata ! - Salvați-mă.
- Pregătiți-vă !
Lupta !
- Ce faci acum, Peace ?
- Hei ! Antrenorule, asta e o murdărie ! Fă ceva !
- Salvați-mă ! Salvați-mă !
- Ești orb, arbitrule ?
- Ai grijă, hothead !
- Ce ? Nu ! Așteaptă !
Nu ! Așteaptă !
- Salvează cetățeanul !
- Salvați-mă. - Ești mort !
- Salvați-mă.
Salvați-mă.
- Vortexul trage tot oxigenul.
- Fără oxigen, nu sunt flăcări.
- Haide !
- Salvați-mă.
Salvați-mă.
- Cinci ! Patru !
Trei ! Doi ! Unu !
- Gata timpul !
Trăiește !
Eroii au câștigat !
Speed, Lash, la dușuri !
- Unde este băiatul meu ?
- Will ! - Will !
- Suntem aici ! Aici !
- Nu-mi vine să cred că ai câștigat "Salvează cetățeanul" fiind boboc.
Nu a mai reușit nimeni asta !
Și ai depășit recordul mamei la pinball ? Fugi de aici !
- Este comic. - Toți sunt.
- Gwen ? - Hei.
- Tata, ea este Gwen Grayson.
Gwen Grayson, el e tata.
- D-le. Stronghold, este o onoare.
Îmi pare rău că am venit neanunțată.
- Nu deranjezi deloc. Will și cu mine pierdeam timpul.
- Dragă, Gwen este o tehnopata
și s-a oferit să îl ajute pe Will cu temele de la științe.
Și este în ultimul an.
- Am zis că o să lucrăm la chestia aia antigravitațională mâine, dar a intervenit ceva.
- Este vreo șansă să lucrăm în seara asta ? - Sigur. Da.
- Cu o singură condiție, Gwen. Rămâi la cină.
- Nu, nu vreau să deranjez.
- Ba da, poți. - Trebuie.
- Bine, mulțumesc.
- Ne apucăm de treabă ? - Desigur.
- Pai... este superba.
- Și ne-a reparat și evacuarea gunoiului de la chiuveta.
- Pe bune ?
- Deci eram acolo, în mijlocul pustietății
și spune : "Nu pot schimbă cauciucul !
Pot schimba numai vremea !"
I-am zis : "Poți măcar să oprești ploaia ?"
- Îl mai aștept câteva minute.
- Gwen, îți cunoaștem părinții ?
- Nu cred, d-nă. Stronghold.
Tata s-a retras acum câțiva ani.
- Mama face toată munca, nu ?
- Mama a murit când eram mică.
- Am mai avut un motiv pentru care am venit aici în seara asta.
V-a spus Will că sunt Președinta comitetului de întâmpinare ?
- Nu ne-a spus.
- Mă întrebam dacă veți participa la petrecerea de întâmpinare.
- Ne-ar face plăcere să te însoțim. - Desigur.
- Este foarte drăguț, d-nă. Stronghold, dar nu.
Speram să fiți oaspeții de onoare
și să primiți premiul "Eroii anului".
- Încă nu ai terminat ?
- Bună. - Bună.
- Mergem la același liceu.
- Ești prietena lui Stronghold. - Da.
- Vrei să-ți încălzesc mâncarea ?
- Nu ai voie să-ți folosești puterile în afara liceului.
- Vroiam să le încălzesc la cuptor.
- Trebuia să mă întâlnesc cu el aici, dar...
Vrei să stai jos ?
- Cred că pot pentru un minut.
- Uite, dragă.
Aici e... Cum îl cheamă ? Copilul cu gravitația.
- Lance, cred. Lance nu mai știu cum. - Da.
- Doamne, uite-l pe Boomer.
- Avea coamă ?! - Doamne.
- Vă aduceți aminte de ea ?
- Era o ciudată. - Da. Sue Tenny.
A dispărut chiar înainte de absolvire.
- De ce ? - Nimeni nu a știut.
Unii zic ca recruta ticăloși la liceu,
alții ca fuma la toaleta fetelor.
- Un coșmar. În regulă.
Vorbind de ticăloși... ăsta este unul dintre cei mai răi. Baron Battle.
- Tatăl lui Warren ?
- Întotdeauna jura că își va lua revanșa față de mine.
Și este căutat în Oklahoma !
- Nu ar trebui să-ți mai faci griji.
- A fost acum mult timp. - Draga...
- Nu vreau să vorbesc despre asta ! - Meriți.
- A fost o vreme în clasa întâi.
Știi cum se cresc bobi de fasole în școli ?
Will nu pricepea de ce ai mei cresc așa de repede.
Îl inebunea asta, așa ca într-un târziu mi s-a făcut milă de el
și i-am spus despre puterile mele. De atunci suntem cei mai buni prieteni.
- Și te-ai îndrăgostit de el înainte sau după treaba cu bobii de fasole ?
- Ce ? Nu sunt îndrăgostită de Will Strong...
- Este chiar așa de evident ? - Da.
- Minunat. - De ce nu îi spui ?
- Vroiam să-i spun la petrecerea de primire,
dar sunt două probleme.
Iubește pe altcineva și ea este perfectă.
- Știi ce cred ?
Să lași o iubire adevărată nerostita
este cea mai rapidă cale spre o inimă grea.
- Este adânc...
- Da.
Și numerele tale norocoase sunt
4, 16, 5 și 49.
Trebuie să plec.
Ne mai vedem, fato.
- Nu trebuia să mă conduci până acasă.
- Trebuia dacă vroiam să fiu singur cu tine.
Și ca să știi,
De obicei nu îmi petrec serile cu părinții.
- Părinții tai sunt minunați, Will.
Sunt foarte fericită că o să vină la petrecerea de primire.
Dacă aș putea să găsesc și eu pe cineva cu care să merg.
- Nu ai cu cine te duce ?
- Pai... am câteva oferte, dar
Le-am refuzat.
Aștept băiatul potrivit.
Tu, Will.
- Eu ?
- Bună, tata.
Pa, Will.
- Pa.
- Nu ești băiatul ăla cu 6 brațe, nu ?
- Nu, d-le. Doar 2.
- Țineți-le pentru tine. - Da, d-le.
Bună seara, d-le.
Da !
Doamne ! Așa. Iată.
- Petrecerea de bun venit. Cei mai mulți super-pusti care s-au adunat vreodată
să danseze sub un acoperiș. Atunci ne vom lua revanșa !
Lipsește un singur lucru !
- Placa de surf a regelui Kamehamayhem ?
- Fixează joystick-ul !
- Da, da. Pacificatorul.
Hei, mișto mișcarea cu joystick-ul.
Unchiule ! Unchiule ! Unchiule !
- Layla !
Nu o să crezi ce mi s-a întâmplat aseară.
Îmi plac astea.
"Loialitatea ta este clară în ce privește prietenii."
Doamne !
Am uitat cu desăvârșire.
Îmi pare rău. Știu că probabil vrei să mă ucizi.
- Chiar dimpotrivă. Am ceva să-ți spun.
- Da ? - Da, spune tu primul.
- Bine, bine. E despre petrecere.
- Da ? Și eu tot de asta vroiam să-ți vorbesc.
- Mă duc cu Gwen Grayson. Poți crede asta ?
Eu, un boboc, să merg cu cea mai uimitoare fata din liceul Sky.
- Grozav ! - Știu.
- Bună dmineata !
- Da, uitasem. Ce vroiai să-mi zici despre petrecere ?
- Că mă duc.
- Da ? Cu cine ?
- Cu cine ?
- Da, cine te-a invitat ?
- Aaa, cine m-a invitat.
Warren Peace.
- Warren Peace ? Nu poți fi serioasă.
- Layla, tipul e nebun. Și e cel mai mare dușman al meu !
Cum te poți duce cu el ? De când ați început să vă vedeți ?
- De aseară, la ora 8:00, la "Paper Lantern".
- Bună, Warren.
- Am făcut sau am spus ceva aseară care să te facă să crezi că asta e bine ?
- Comic. Nu o să-ți vină să crezi ce s-a întâmplat.
Eram aproape să-i cer lui Will să vină cu mine la petrecere, când,
ce să crezi, i-am zis că merg cu tine.
- Nu-mi amintesc să fi fost ăsta planul.
- Bună. Ți-ai făcut tema la istorie ?
- Ce faci aici ? - Stau.
- Nimeni nu sta aici în afară de mine.
- Ce ai scris la 4 ? Știam dacă Tigerman
era, A) mușcat de un tigru radioactiv, sau B) mușcat de un tigru normal
și apoi expus la radiații.
- Hei. Mănânci la masa lui Warren acum ?
E extrem de periculos.
- Te deranjează tipul ăsta, Magenta ? - Mai degrabă invers.
Mai are cineva nevoie de un partener la petrecere ?
- Warren, ești nebun !
Te rog, îți promit ca o să fie cât mai puțin dureros cu putință.
- Deci nu faci asta pentru că mă placi.
- O faci ca să ajungi la Stronghold. - Da.
- Atunci merg cu tine.
Dar nu îmi închiriez un costum de gală.
- Hei, dacă Warren nu este aici, mai e asta cea mai tare masă ?
- Da, petrecerea este o prostie.
- Și ce dacă ? Cred că o să merg. - Da și eu.
- Ce mai faceți, băieți ? - Ce mai faci, tipule ?
- Hei. - Ce se petrece ?
- Nimic. - Să mergem, Stronghold.
Mai sunt numai 2 zile până la teza de la Științe nebune.
Mă voi odihni doar când tu o să construiești o armă cu raze legat la ochi.
- Bună, drăguțule. Tocmai mă gândeam la tine.
Abia aștept petrecerea. În sfârșit...
- Au ! - Să nu-mi mai spui drăguț.
- Ăsta este trăgaciul ?
- Nu, este dispozitivul de fuziune.
- Bine. Este... ? Ce este asta ?
- Este telefonul meu.
Deci super-puternic și paranormal.
- Alo ?
Așteaptă Penny, nu înțeleg când vorbiți toți deodată.
Așa, e mai bine.
Ce ? Nu....
- Bine, așteaptă. Te sun imediat. - Grăbește-te !
- Ce s-a întâmplat ?
- Probleme cu decorațiunile pentru petrecere.
Penny a uitat să comande mașina de fum așa că va trebui să construiesc eu una.
- Crezi că va putea veni aici și comitetul ? - Nu știu, pentru că
părinții mei au primit un telefon de ajutor și nu vor veni acasă decât târziu.
- Nu am voie să primesc pe nimeni aici. - E în regulă.
Speram să petrecem mai mult timp singuri, dar
Cred că... o să ne vedem la școală ?
Noapte bună, Will.
- Dacă este...
dacă sunt doar câțiva...
- Super.
- Brian ! Murdărești pereții cu brânză !
Larry, trebuie să fii omul de stânca chiar acum ?
Te rog, potolește-te.
- Hei.
- Băieți, băieți, băieți, băieți ! Podeaua !
Gwen ! Ai spus că va veni doar comitetul de primire.
- Ăsta e comitetul de primire.
Bine, bine, au mai apărut câțiva.
Dar... Will, ești popular ! Asta se întâmplă !
- Gwen, fiecare copil din clasa eroilor este aici.
Cum am să mai curaț locul ăsta la timp ?
- Haide, vino cu mine.
Bine. Deci, ce te frământa ?
- Prietenii mei. - Ce este cu ei ? Sunt toți aici.
- Te referi la înlăturați.
- Cred ca o să-i pe Zach și pe Layla,
să le spun să treacă pe aici, pentru...
- Will, ești un tip de treabă.
Dar, chiar crezi că se vor distra ?
Cu lumea asta ? Adică, nu crezi că se vor simți puțin ciudat ?
- Nu. Cred că vor fi în regulă. - Ai încredere în mine.
Nu o să se simtă bine.
- Scuze !
Căutam o găleată !
- Aș fi vrut să fie un loc unde să putem fi singuri.
Este incredibil.
Da. Când îți petreci toată viața tăbăcind funduri și primind porecle,
Cred că îți faci multe amintiri.
- Poate ar trebui să avem și noi câteva...
- Ce cauta aici ?
Nu a trecut ora ei de culcare ?
- Will ? Poți să-mi aduci o cafea și un suc ?
- Orice pentru tine.
- Cine a invitat un înlăturat ? - Da, ce cauta aici ?
- Tocmai pleca.
- Unde este Will ?
- Să fiu sinceră, te evită.
Uite, Will știe că ești îndrăgostită de el.
- Știe ? - Toată lumea știe.
Will este prea drăguț să-ți spună că nu-l interesezi.
Nu că nu ai putea pricepe o aluzie. Adică... alo ?
Merge la petrecere cu mine.
A dat o petrecere și nu te-a invitat.
Îl faci doar să se simtă prost. Te faci singură de ras.
- Bine. Înțeleg.
Și când o să-l vezi pe Will,
îi poți spune că nu vreau să-i mai vorbesc niciodată ?
- O să îi transmit. - Layla.
Layla ! Layla ! Layla !
Layla !
- Distracție plăcuta cu Gwen. Vă meritați.
- Gwen. - Mulțumesc, Will.
- Ce i-ai zis Laylei ? - Nimic.
Adică, i-am spus doar adevărul.
Tu ești un erou, ea este o înlăturată. Te trage înapoi.
- Ce ?
De ce ai făcut asta ? Layla este cea mai bună prietenă a mea din clasa întâi.
- Acum ai alți prieteni și cred că trebuie să te decizi
dacă vrei să stai cu noi sau cu ratații ăia.
- Haide, să mergem. - Nu, uită.
Nu merg nicăieri cu tine, nici acum și nici la petrecere.
Ai putea să-ți găsești pe altul cu care să mergi, Gwen.
- Mă părăsești ?
Haide să lămurim ceva, bine ?
Nu mă părăsești ! Nu în noaptea dinaintea petrecerii !
- Îmi pare rău Gwen. Tocmai... am făcut-o.
Te-am părăsit !
Asta e. Toată lumea afară !
Petrecerea s-a terminat !
- Nu vă opriți din cauza noastră.
- Tatăl tău și cu mine zburăm în Europa pentru 2 ore și tu dai o petrecere ?
- De necrezut.
Când ajung cu număratul al 3, vreau ca toată lumea să nu mai fie aici !
Fiule, o să te întreb doar...
- Tata, jur, nu am vrut asta.
- Bine. Mă mulțumesc cu asta.
- Steve, mă gândisem să nu îl lăsăm la petrecere.
- Este în regulă. Oricum nu mă duc.
- Mama ta a spus că : "se gândise".
Will, trebuie să mergi la petrecerea de bun venit.
Toți trebuie să mergem pentru că îi prezentam lumii pe cei trei Stronghold,
cea mai mare familie de super-eroi pe care a cunoscut-o omenirea.
- S-a întâmplat ceva, Will ? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
- O să vorbim pentru că
i-am promis lui Gwen ca o să mergem la dans !
Și când un Stronghold promite ceva, fiule,
aceea promisiune este ținută !
- Îți promit, tată, nu merg.
Alo ? Layla ? Răspunde, Layla.
Răspunde, răspunde, răspunde. Bine, nu răspunde. Eu sunt.
Mă duc la "Paper Lantern". Dacă primești mesajul ăsta, vino acolo.
- Ai spus asta ? - E adevărat.
- Ești atât de amuzant. - Îmi place viața !
Mulțumesc, Boom, că m-ai invitat.
O să-ți placă asta. Era primăvară, în '88...
- Layla. Layla, răspunde.
În cazul în care nu ai primit mesajele mele de mai devreme,
sunt la "Paper Lantern" și...
Cutia de mesaje plină.
- Ce cauți aici ? - O caut pe Layla.
Știi cumva unde este ? - De unde să știu eu ?
- O duci la petrecere... - Da, corect.
- Nu trebuie să fii îngrijorat că o să-ți stric seara.
- De ce ? - Pentru că nu merg.
- Nasol.
Pentru ca noi mergem împreună doar ca să te facă gelos.
Tipule, asti atât de prost.
- E foarte îndrăgostită de tine. - Nu după seara asta.
Nu m-ar mira ca Layla sau oricare dintre băieți
să nu mai vorbească niciodată cu mine. - Da.
Probabil că ai fost un mare ticălos, pentru că indiferent ce fac,
nu îi pot face să nu-mi mai vorbească. - Mulțumesc.
- Hei, vrei să dansezi ? - Nu.
- Nici eu.
- Bună, Layla.
Arăți de parcă ai avea nevoie de o băutură.
- Nu, mulțumesc.
- Nu-ți face griji. Este doar suc.
- Băieții din liceu sunt nesimțiți !
- Mulțumesc.
- Credeam că nu vei închiria un costum de gală.
- E al lui tata. Nu îl folosește la închisoare.
- Un cubuleț de brânză ?
- Plecăm acum, dragă.
Mai este timp să te conving să vii cu noi.
- Nu, nu cred.
Mama, ai simțit vreodată că ai stricat ceva atât de rău
încât să nu mai poată fi reparat ?
Oamenii fac greșeli, Will. Despre asta este vorba la liceu.
La naiba, despre asta este vorba în viață. Șmecheria este să învățăm din ele.
- Sper ca prietenii mei să vadă și ei lucrurile așa.
- Dacă cineva îți este un prieten adevărat,
vei fi surprins cât de înțelegător poate să fie.
- Mulțumesc.
- Îmi faci un serviciu ? Ascunde asta.
L-am prins pe tatăl tău ascunzându-l sub haina.
Crede că toată lumea vrea să povestească amintiri cu el.
- Sunt convins că crede. - Te iubesc.
- Distracție plăcută.
Este ciudat...
Gwen ?
Nu.
Nu, nu.
Trebuie să ajung la liceul Sky.
- Josie, așteaptă.
Nu îi putem prezenta pe cei trei Stronghold fără Will.
Este... Nu este la fel.
- Poate ar trebui să zburăm acasă.
- Și chiar nu mai avem nevoie de un alt premiu.
- Bine ați venit, Comandante și Jetstream !
Bună seara. Întâi, un scurt anunț.
Proprietarul unui jet albastru cu motor cu fuziune la rece,
a uitat luminile aprinse.
- Scuze, scuze. Scuzați-mă.
- Sai acum, întâmpinați-o pe șefa comitetului de primire,
fata care a făcut posibile toate astea, Gwen Grayson.
Vă mulțumesc, Directore Powers.
Mulțumiri speciale invitaților de onoare
și deținătorii premiului nostru "Eroul anului",
Comandantul și Jetstream.
Cu ocazia asta am planificat omagii speciale
celei mai puternice super-ființe care a fost în liceul Sky.
Eu !
- Comandante...
- Royal Pain este o fată ? - Da, sunt o fată, idiotule !
Cum am pierdut în fața unui prost ca tine, nu am să știu niciodată.
Acum pregătește-te să fii pacificat !
- Chiar crezi că mă poți ucide cu arma aia de jucărie ?
- Dragul meu Comandant, a spus cineva ceva despre uciderea ta ?
- Josie ! Întotdeauna...
- Legănati-va !
- Ce am pierdut ?
- Boomer ! Scoate copiii de aici !
- Hothead, găsește o ieșire !
Scoate afară cât mai mulți oameni !
O să o încetinesc eu... !
- Mulțumesc din nou pentru drum, Ron. Acum, dacă nu mă întorc în 30 de minute...
- Vin după tine ! Am priceput !
- Vroiam să spun să aduci ajutoare.
- Aduc ajutoare. Am înțeles ! Acum du-te acolo !
Scuze !
- Unde naiba suntem ? - Hei, Warren, ce zici de o torță ?
- Numai dacă vrei să fii pus la grătar.
- Doamnelor, dacă îmi dați voie...
¶ Și atunci toți renii îl iubeau ¶
- Strălucești mișto, Zach. - Mulțumesc, omule.
Ce mai faci puștiule ?
- Nu o să credeți asta. Gwen...
- Este fiica lui Royal Pain. - Da și ea...
- A furat pacificatorul. - Corect.
- A transformat pe toată lumea în bebeluși, inclusiv pe părinții tăi, tipule.
- Bine. Asta nu am știut.
- Asta este mai mult decât se poate descurca Will Stronghold.
- Are dreptate. Va fi nevoie de noi toți.
- Toți care ? Tu și Warren ?
- Ceilalți suntem înlăturați.
- Faptul că ai puteri, nu te face erou.
Uneori te face un nesimțit.
Pe mine m-a făcut.
- Cred ca ceea ce vreau să spun este ca... - Ne-am prins. Ai fost un nesimțit.
- Layla,
în cazul în care partenera mea de dans mă va ucide în seara asta,
Vreau să știi...
- Nu este drăguț ?
Urăsc lucrurile drăguțe !
- Aveți vreo contribuție la asta ?
- De ce nu sunt surprins ? - Ai grijă de Gwen.
Ne vom ocupa noi de clovnii ăștia.
- Du-te.
"Pentru a ne ocupa de educația copiilor,
ciupiti cele două curele."
- Ciupiti, ciupiti. - Ce sa ciupim ? Restrângerea A sau B ?
Haide să ne calmăm. Să ne întoarcem la numărul unu.
- Întoarce-te și luptă !
- Haide înlăturat-o ! Nu o să ripostezi ?
- Nu cred în folosirea puterilor pentru violență.
- Nu cred că ai vreo putere !
Haide, Penny ! Invinge-o pe Layla !
- Nu te poți ascunde pentru totdeauna, inlaturatule !
Nu se poate !
- Nasol pentru tine !
- Te duc înapoi, dragul meu Comandant,
în ultimul tău an la liceul Sky,
un timp în care nimeni nu știa ce este un tehnopat.
Când o fată genială, dar neînțeleasă, pe nume Sue Tenny
scria pentru noi istoria științelor fiind blocată în clasa inlaturatilor.
A conceput un plan, atât de îndrăzneț, atât de vizionar,
pentru a își formă propria Super-Academie a Ticăloșilor
și să crească generația eroilor... ca ticăloși.
Întâi, trebuia să distrugă instituția
care a îndrăznit să-i disprețuiască geniul !
Acum, după atâția ani, planul este complet.
Singurul meu regret :
Asta poate fi cel mai bun discurs ținut vreodată de un ticălos
și nici măcar nu înțelegeți ce vorbesc.
- Dar eu înțeleg.
Uite. Îmi pare rău că părinții mei au distrus-o pe mama ta.
- Acum, pune-l pe tata jos !
- Nimeni nu-l poate învinge pe Royal Pain.
Când pacificatorul a explodat, nu am fost distrusă.
Am fost numai transformată într-un bebeluș.
Stitches m-a luat și m-a crescut ca fiica lui.
- Fetița tatei.
- Ți-am spus să nu-mi zici niciodată așa !
Nebun !
Așa este.
Royal Pain nu este mama mea. Eu sunt Royal Pain !
- Doamne...
Am ieșit cu o bătrână!
- Sunt chiar aici !
- Foarte bine, Popsicle.
- Mare greșeala.
- Credeam că ești o înlăturată !
- Sunt o înlăturată.
- Nu ne lăsa aici să murim !
Royal Pain a sabotat dispozitivul antigravitațional !
Întreaga școală o să cadă din cer !
Mai avem 10 minute !
- Aici este camera antigravitațională.
- Dar Royal Pain nu a sigilat fiecare intrare ?
- Ce ziceți de tubul ăsta ? - Da...
Trebuie să fii de mărimea unui șobolan să încapi acolo.
- Minunat.
Asta e o prostie.
- În regulă, de descurci foarte bine, Magenta.
Uită-te la piciorușele alea drăguțe. Mai mergi 8 m.
Da, ar trebui să fie o deschidere în dreapta ta.
- Am înțeles ! - Găsește panoul de control.
- Ce ? - Duce la un generator.
- Mă duc acum !
- Will !
Nu !
- Așa se duce și ultimă șansă de a mă opri.
- Mai vedem !
Surprins ?
- Și eu sunt. - Zbori ?
Este imposibil !
- Numai o persoană este autorizată să transporte super-eroi.
Asta este Ron Wilson, șoferul autobuzului.
Și eu sunt Ron Wilson, șoferul.
- Am găsit generatorul... cred.
- Mestecă firele care duc la dispozitiv.
- Taie firele conectate la dispozitiv.
- Firul roșu. - Ce ?
Taie firul roșu !
- Sunt multe fire roșii aici.
- Cade scoala !
- Mestecă !
Mestecă firele !
- Toate sunt despachetate. Mutarea nu a stricat nimic.
Ți-am spus eu că nu ne trebuie acea asigurare în plus.
- Acum știu.
Nu !
- Depinde de tine ! Ține-mă ! Ține-mă !
- Ar fi putut fi nasol.
Noapte bună.
- Chester ? Chester ?
- Acum ce facem ? - Nu știu.
- Poate vă pot fi de ajutor.
Ar trebui să îmi ia vreo 2 ore să reconfigurez pacificatorul.
D-le. Peace, vrei te rog să mă duci în laborator ?
- Sigur. - Și... d-le. Peace.
- Da.
- Din păcate, am făcut căcălică.
- Cei care au fost de-pacificati,
găsiți-vă hainele, luați un bebeluș și prezentați-vă la laborator.
- Mamă ? Tată ? Băieți ?
Vreau să îmi cer scuze pentru ca toată treaba asta a fost din cauza mea.
- Dragă, nu te poți învinovăți. - Bineînțeles că nu.
De unde era să știi că prietena ta era o psihopată ?
- Nu, nu este asta,
mi-ați spus o regulă și eu am încălcat-o.
Am dus-o în camera de lucru, de acolo a luat pacificatorul.
Toată petrecerea era o capcană. - La fel și urările de bun venit, Will.
Toți am căzut în capcana ei, dar tu ai infrant-o.
Ai salvat liceul și pe toată lumea din el.
- Nu am făcut-o singur. - Scuzați-mă. Steve ? Josie ?
Chiar dacă se pare că Gwen a venit cu premiul ăsta
pentru a te ademeni să dansezi la condamnarea ta,
este inscripționat, așa că...
- Sunt onorat să accept acest premiu de "Erou al anului".
Dar cred că nu ne aparține.
- Le aparține lor.
Inlaturaților.
Adică, ajutoarelor de eroi.
- De ce să nu le spunem cum sunt în realitate, Josie ?
Eroi.
Jonathan ?
Orice îi înveți,
învață-i în continuare.
- Sigur.
- Ce pierdere.
Nu mai pot face nimic să te ajut.
Nu sunt "Femeia Fantastică".
- Am trecut prin pubertate de 2 ori... pentru asta ?
- Am de-pacificat toți bebelușii
și am distrus aceasta oribilă arma definitiv.
- Să dansăm !
- Ce drăguț, îmi vine să sar.
- Mie îmi spui ?
- Vrei să dansezi ? - Da !
Adică, da. Da.
- Pe lângă întâmpinare, restul anului a fost plictisitor.
Gwen și gașca ei au primit ce meritau.
Dar acum nimeni nu mai vrea să salveze cetățeanul.
- Unchiule ! Unchiule !
Stați liniștiți. Am glumit.
Dar își vor petrece mult timp împreună.
Da, Ron Wilson, șoferul autobuzului, a căzut într-o cadă de deșeuri toxice.
Acum lucrează pentru Primar apărând orașul de roboți uriași.
Și în final, prietena mea a devenit dușmanul meu,
dușmanul meu a devenit cel mai bun prieten
și cel mai bun prieten a devenit prietena mea.
Dar, hei... ăsta este liceul.
Subtitrare realizată de Avocatul31 avocatul31@yahoo.com